Deci tipul ăsta, Jacob Shaw, credea că putea crea alte lumi.
Știți, am văzut odată Bloody Mary, în liceu.
- Da... - Îmi deschid ochii - și era acolo.
Nu stai lângă mine când facem asta.
Bun, gata: ascultați, toți.
Cu cartea asta, zicea el, putea călători spre lumile alea.
Acum: puneți-vă mâna peste lumânare și repetați după mine.
- Hai - Doamne... - Scuze...
Du-at a-chem
ka-ren el-bi șuit.
Du-at a-chem
ma-at.
Du-at a-chem ma-at.
Nu... se poate.
Adam...?
Alo?
Jos! Te poate vedea!
Ascunde-mă, te rog - ascunde-mă.
Ce-a fost aia?
CONSTANTINE 01X11 - "O lume largă dincolo"
Traducerea: Reef
Pentru tine, băiețică. Nicio clipă de plictis, nu?
Păi... în locul tău, nici eu nu aș prea avea ce să-mi spun.
Parada propriei plângeri-de-milă - asta faci când rămâi cu jucăriile tale?
Păi ce rost să ai o oglindă care-ți arată trecutul, dacă nu te poți bălăci în ea?
Zed e-n odihnă la pat, iar Chas face pe omul de familie.
- Deci, dacă nu te superi, dă-mi pace. - Te-ai uitat pe harta de divinație?
Nu - și nici n-am de gând. Știi... chiar și Dumnezeu S-a odihnit.
Dumnezeu S-a odihnit fiindcă terminase Facerea lumii.
Treaba ta-i doar de încălzire.
Mai ai un vechi prieten pe care încă-l mai poți ajuta, John, și e chiar în curtea ta.
Am un singur prieten în oraș - dacă îi poți spune așa.
Iar tu ești tot ce are.
Păi asta-i mai puțin criptic ca de obicei, împănatule.
Se pare că te obișnuiești să încalci regulile lu' Tăticu', nu...?
Budiștii cred că e posibil să realizezi o eliberare de samsara -
ciclul repetitiv al nașterii și morții; ideea de transcendență
se găsește în culturi din întreaga lume.
Abilitatea de a continua să trăiești după moarte,
sau de a-ți extinde experiența dincolo de...
Bun - pentru cursul următor, citiți capitolele de la 25 la 28 - mulțumesc.
Am o-ntrebare.
Pentru a obține eliberarea de ciclul vieții și al morții -
nu trebuie să-ți împlinești scopul vieții?
Eliberarea e scopul - e o stare de liniște.
O stare de liniște de care chiar mă bucuram până în această clipă.
- Hei, e bine ăsta? - Stătea acolo și... s-a prăbușit.
Carter?... Nu respiră. Carter - mă auzi?
Aveam o... înțelegere. Eu te ajut - și tu te ții tare departe de mine.
- Pentru totdeauna. - Așa intenționam, Ritchie.
Fără magie, fără demoni, fără John Constantine în veci.
- Ai jurat; mi-ai promis. - Gary e mort, Ritchie.
Ce...
Stai.
Mort...?
Scuze că ți-o trântesc așa, colega, dar...
Știu din surse înalte că ceva răuvoitor îți dă târcoale ca o haită de lupi
și n-am să stau cu mâine-n sân, așteptând să te atace.
De ce mie? Eu...
N-ai observat? Îmi țin cursul, stau în birou, apoi merg acasă.
Și fac uz de o-ntreagă colecție de sedative pe parcurs - asta-i tot ce fac!
Cum e cu săpatul după informații?
Ai găsit ceva vârfuri în activitate prin campusul de aici?
"Săpatul după informații"... Știi ceva?
Dacă te uiți lung la haos suficient de mult...
Te poate înghiți cu totul.
Mi-am închis operațiunea.
- Ai închis-o...? - Exact.
Știi pe ce mă centrez acum? Pe soluții.
- Care anume sunt soluțiile alea, Ritchie? - Vrei să auzi câteva? Uite una.
Soluții.
Da, Adam.
Dle profesor Simpson, trebuie să discutăm despre orele mele de azi la birou.
Amicul meu Carter s-a...
S-a prăbușit lângă căminul lui. E mort.
Îmi pare așa rău, Adam. Ce s-a întâmplat?
Pur și simplu... n-a mai respirat.
Păi, auzi: ia-ți cât timp îți este necesar.
Nu-ți face griji cu orele tale de birou - da, Adam?
- Care-i baiul? - Am văzut... pe cineva.
E-n regulă - nu-i nimeni aici. Sunt doar eu.
Hai - e-n regulă.
Cu ce drept mă oprești? Trebuie să-l văd pe băiat...
- Pleacă de-aici! Pleacă! - Bun... Bine...
Semețul tău respect pentru lege e impresionant, ca de obicei, John.
- Văd c-ai reușit și să furi de la polițai. - Polițai de campus - mare diferență.
Să vedem: victima s-a prăbușit, martorii l-au găsit cu buze și extremități vinete.
Zice aici că asta-i compatibilă cu o pierdere bruscă a circulației.
- Deci îl știi pe tip? - Era amic cu Adam - asistentul meu.
- Bun: trebuie să vorbim cu Adam. - Bun, și "vorbitul" e vorbit, da?
- Fără hărțuire... - Da - doar mă știi.
Sunt foarte versat în arta de a mă preface că sunt gentleman.
Te știu eu - asta-i discutabil; să mergem.
Știu ce am văzut - era acolo, în oglindă.
L-a văzut și Adam?
Nu, dar arăta ca bărbatul din casa aia de aseară pe care l-ai descris.
Nu era niciun bărbat, Lily.
Și nu era nicio casă - n-a fost real.
Stai: aseară ai zis că ai văzut ceva - toți am văzut.
Voiam să vedem ceva. Se numește "isterie colectivă".
Ne-a zis de ea profesorul de psihologie cognitivă.
Când încerci să găsești logică în lucruri care pur și simplu nu au.
N-am venit aici să vorbim de închipuiri - am venit pentru Carter.
Trebuie să mă duc să-mi limpezesc mintea.
- Bună, Lily - ai o clipă? - Bună, dle profesor Simpson.
L-ai văzut pe Adam? Am încercat să dau de el toată ziua.
L-am lăsat în camera de cămin; probabil și-a închis telefonul.
Deci flăcăul ăsta, Carter - era tovarăș și cu tine?
E-n regulă, Lily; el e... un fel de coleg de-ai mei - John Constantine.
Încerc să-mi dau seama ce-a pățit tovarășul vostru aseară.
E-n regulă; îi poți răspunde la întrebări.
Mă bazez că asociatul meu nu te va băga în bucluc.
Eram la cimitir. Uitați: încercam să ne distrăm.
- Mai erau și alții cu voi? - Prietena mea, Miranda.
Și Adam; ar trebui să mă întorc la el.
S-a simțit prost pentru orele de birou; vă ia proiectul acesta foarte în serios...
E-n regulă; spune-i că ne vedem de treabă când e gata, bine?
Ai grijă de tine - noapte bună. Mulțumim.
Deci: la cimitir, da?
- Ai găsit ce voiai, John? - Nu - n-am găsit.
Ascunde ceva - la fel și tu. Dar măcar știu de unde să încep.
- Faină aterizare. - Ce-ți mai face vechiul prieten?
Sincer, nu-i prea prietenos.
Poate fiindcă tu preferi să te bălăcești cu prietenii morți,
nu să ai de-a face cu ei cât sunt vii.
Ești cam în urmă cu știrile - Ritchie era ca frățiorul meu.
Un adevărat tovarăș de fărădelegi. Ceilalți erau prea ușor de impresionat.
Venerau și pământul pe care călcam eu.
Modestie...
Mi-am zis: uite aici unul cu simțul scopului.
Și destul de nebun să înfrunte forțele întunecate pe care le are de oferit răul.
Sună a temelie interesantă pentru o prietenie.
Cu mine, asta-i o cerință, colega.
Newcastle a lăsat urme pe gașca noastră.
Toți ne-am închistat în felul fiecăruia, dar căderea lui Ritchie...
A fost cea mai mare.
Pare că ne-ar putea fi folositor; poate îl vei călăuzi tu înapoi la luptă.
Păi eu nu sunt tocmai un far călăuzitor, nu? Pisici...
Tare mă calci pe nervi uneori.
Bun.
Fold és a levego,
arată hogy igaz legyen.
E-te-titok.
- Cine-i acolo? - Deschide ușa.
Trebuie să deschizi ușa - repede, înainte să se întoarcă.
Ce? De ce - de ce n-o faci tu?
Lumânări de ceară de albine, hieroglife și cenușă.
Le pui pe toate trei la un loc, Ritchie, și ce obții?
Un ritual egiptean.
Mă bucur să văd că doar curajul îți oscilează.
Deci le-am găsit în cimitirul în care se matolea asistentul tău aseară.
Și după cum arătau glifele, era un ritual pentru călătorii în afara corpului.
De unde ai zice că le-a venit unor studenți o idee atât de țăcănită?
Nu... ăla...
- A dispărut. - Ce a dispărut, Ritchie?
Era un jurnal personal; era jurnalul personal al lui Jacob Shaw.
Jacob Shaw - știu numele ăla; tipul care se dădea călător pe alte tărâmuri, este?
Este... Și-a trecut în jurnal succesul cu tehnica egipteană a visului din templu,
dar Shaw a încetat să mai scrie după ce și-a împușcat protejatul.
Știi cum zic eu: cei mai buni sunt mereu puțin țăcăniți.
Shaw a zis că fusese un accident de vânătoare.
Își aștepta procesul pentru crimă când a căzut într-o...
Țin-te bine: o stare catatonică.
- Catatonică. Gen Carter. - Da - gen Carter.
Iar Shaw a murit câteva săptămâni mai târziu și...
- A existat o teorie. - Ce teorie? Una gen "Elvis trăiește"?
Conștiința lui Shaw ar fi călătorit, cică, în altă dimensiune
și a rămas acolo pentru a-și evita soarta.
Păi asta sună a poveste frumoasă - una care...
A stârnit imaginația tânărului tău student.
Păi dacă a încercat o dată, Adam va încerca iar.
Și ține de noi să i-o luăm înainte.
- De noi. - Dar...
Tot nu răspunde.
Miranda era tare tulburată; cred că ar trebui să mergem să o căutăm.
Ce-i...?
Am o... presimțire.
Ce presimțire?
Dacă Miranda...
- S-a întors acolo? - La casa aia, vrei să zici?
- Dacă i s-a dus conștiința acolo... - Nu, Adam.
Dacă i s-a dus... atunci trebuie să ne întoarcem acolo să o luăm.
Tu vrei să te întorci fiindcă te intrigă.
Nu - fiindcă-i vina mea dacă Miranda e acolo.
Trebuie să o găsesc.
Tu poți încerca să o găsești în felul tău - eu în al meu.
Unde te duci?
Miranda dansează pentru a-și limpezi mintea - merg la sală.
Dacă chiar au ajuns în alt tărâm copiii ăia,
au deschis porți ce nu vor fi ușor de închis.
În condițiile actuale, oricine poate fi tras acolo prin poarta aia -
nu doar cei patru care au luat parte la ritual.
E chiar mai rău, John - Shaw avea o teorie.
Dacă ești omorât în altă dimensiune,
corpul tău suferă aici aceeași formă de moarte.
Așa s-ar explica pățania lui Carter.
Cum draci-fripți știa Adam de jurnalul lui Shaw?
Păi foloseam cercetările lui Shaw - doar ca să...
Da - un nou proiect drăguț de-ale tale.
Și care anume demn de Premiul Nobel ar fi efortul ăla?
- Nu cred că ai înțelege. - Nu? Bun - ca pentru proști, atunci.
- Singularitate. - Singularitate...
O înțelegi? Nici nu credeam.
Singularitatea e ideea că atunci când se unesc umanitatea cu tehnologia,
conștiința cuiva poate găsi nemurirea într-o rețea de calculatoare.
- Un adăpost de bombe pentru creier. - Aia ar fi versiunea pentru proști, da.
Tu practic trăiești acum în una - nu-i așa, Ritchie?
Ai fost grozav la a-ți face lumea foarte mică.
Ascultă aici: chiar crezi că am oprit săpatul după informații de bună-voie?
Nu - m-am săturat să tot distrug discuri dure, omule.
Mult prea multe răscoale paranormale să le ții șirul.
Întunericul e aproape aici, John.
Dacă nu-l găsim pe Adam și nu închidem portalul ăla acum,
cine știe câți alții mai cad prin el? Iar eu...
Nu pot avea asta pe mâinile mele, John.
Îl vom găsi...
Îl vom găsi.
Miranda - știam că vei fi aici.
- Ce...? - Mă vânează; trebuie să ne ascundem.
Miranda, îmi pare așa de rău...
Miranda...?
Se pare că Alice a alunecat deja prin oglindă.
- Jacob Shaw. - Exact...
- Ce vrei? - Exact asta, domnișoară.
- Mulțumesc de întrebare. - Nu, încetează, te rog!
Răni de apărare - trebuie să-l trezim imediat!
Trezește-te! Nu...
Nu acum - te țin eu...
Haide!
E vorba de Miranda.
Au găsit-o...
Moartă în studioul de dans.
Acum vor închide campusul.
- Asta-i numai din vina mea... - Auzi - vrei să mă lași?
- Nu l-ai pus tu pe Adam să facă ritualul. - Gary a dezlănțuit demonul foamei...
- Tu nu ești Gary. - Iar eu am adus asta pe capul lui Adam.
Tu vezi ce suntem noi, John?
Pentru alți oameni, noi suntem ceea ce se numește cancer.
Ne împrăștiem boala.
Auzi: când te saturi de șezut pe olița ta a regretelor, avem treabă de făcut, da?
"Olița regretelor"... Frumos, John.
Da: râde tu, țin-te de poante - dar să-ți spun ceva.
Nu mă prostești tu pe mine. Nu mă mai prostești.
Îți cunosc secretul. Știu ce te prefaci tu că nu simți.
Știi de ce? Fiindcă eu o simt chiar acum.
Să mergem. A mai rămas o viață pe care am putea-o salva.
Pisici.
Dle profesor Simpson, ce bine - poftiți, vă rog. Unde-i Adam?
Trebuie să-i spun de Miranda. Ați auzit ce s-a întâmplat?
- De la sală venim. - Eu i-am găsit cadavrul.
Era așa mult sânge - și nu dau de Adam, deci...
Lily.
Nu.
Vă rog - nu.
Am încercat să-l salvăm, dar era prins în altă lume.
Nu - i-am spus să nu se întoarcă în casa aia.
Stai - ce casă?
Nici nu l-am văzut venind; doar am simțit punga pe față și...
N-am mai putut respira.
Am murit - deci de ce mai suntem vii aici?
Iadul e ăsta...?
Dacă suntem încă aici, e fiindcă Shaw ne vrea aici.
Scuzele mele că nu v-am oferit o primire cum se cuvine.
A trecut foarte mult timp de când nu am mai avut musafiri.
Și mi-am uitat complet manierele. Iertați-mă.
Politicos.
Respectuos.
Voi, tinerilor, îmi amintiți de acasă. Vechea mea casă.
Atât de... restrictivă.
În casa asta e altfel.
Și mereu am fost un vânător - deci asta facem aici.
Ne jucăm.
Acuma: voi alege o armă, iar voi...
Veți fugi.
Aveți frâu liber - dar să știți că vă voi găsi.
Bun, haide - să mergem.
Tu controlezi locul ăsta; ceea ce înseamnă că tu l-ai construit.
Tu ești mai isteț ca prietenii tăi.
Destul de isteț să știu că asta e realitatea ta...
Nu a mea.
Și că nu îmi poți face rău aici.
Interesantă ipoteză.
Firește - există o singură adevărată cale ca ipoteza să devină teorie științifică.
- Știi care e aceea? - Firește.
- Trebuie să o verifici. - Să verifici ipoteza.
Exact așa este.
Așadar...
O facem?
Unde suntem?
Vezi-o drept casă conspirativă spirituală.
- Locul ăsta e fantastic, John. - S-a descurcat bine Jasper, nu-i așa?
Pe baza celor ce ne-ai spus, Shaw îți trage prietenii înapoi pe tărâmul lui
prin suprafețe reflectante.
În magia egipteană, oglinzile sunt uși spre alte planuri spirituale.
Ca la noroc, tovarășul nostru a pus protecții
pe toate suprafețele reflectante din casa asta.
Nu știu ce să înțeleg din toate astea - dar mulțumesc.
Tot ce poți face e să te așezi și să te odihnești.
- Ce băuturi ați vrea? - Whisky ar fi grozav.
Da - te rog; și dau regatul meu pentru o porție dublă.
Trebuia să mă ia mama de la gară. Am să o sun scurt.
- Nu, stai! - Nu te uita în telefon!
- Lily. - Dumnezeule - Adam!
Ce cauți aici? Nu poți rămâne. Trebuie să mergi înapoi, aici nu-i ferit.
- Mâna lui Shaw, nu-i așa? - Uite: e nebun.
Ne vânează, apoi ne readuce la viață - e un joc ce nu se termină niciodată.
Dar tu încă mai poți scăpa de aici. Câtă vreme nu ajunge la tine - da?
- Bun? - Bine.
- Are puls mărit, John. - Deci două lucruri: e vie și speriată.
- Trebuie să ajungem la ea. - Nu, John!
- Nu! - Ritchie!
Ascultă: ne ducem. Da? Ne ducem. N-o pot face fără tine.
N-o pot face fără tine, Ritchie.
Bun.
Doar într-un fel o putea trage Shaw în altă lume fără un ritual propriu-zis.
- E propria lui creație; el a construit-o. - Exact - deci ne trebuie un plan.
Lily a zis că au nimerit fiecare în altă cameră a casei...
Și nu o putem ajuta dacă murim, John, înainte de a o găsi.
Bun - deci mai întâi... Dăm unul de celălalt pe partea cealaltă.
- Așa avem mai multe șanse. - Cu trupurile noastre cum rămâne?
John, nici nu vrei să știi ce prăpăd dimensional s-ar produce
dacă se întâmplă ceva cu trupurile noastre aici cât suntem în alt plan, da?
- Putem analiza asta puțin? - Doar puțin.
Știi...? Cred că vom fi păziți aici.
- Să trecem la treabă. - John, trebuie să înțelegi.
Zburăm ca orbeții pe terenul lui.
Îl controlează complet - singura regulă acolo e că Shaw e dumnezeu.
Și n-ar fi primul cu care am avut de-a face; purcedem, deci?
- Exact ca pe vremuri, este? - Da, puțin cam prea exact.
Ritchie.
Ăla-i adevăratul Bau-bau - vino.
Trebuie să o găsim pe Lily imediat.
Normal - fundătură; o alegere pe măsura arhitectului nostru nebun.
Stai, John.
O pot face - am studiat principiile altor planuri.
O pot face, John - pot suprascrie lumea asta.
Știu asta.
Chiar o faci, colega...
Strașnic... Tare strașnic.
John.
Te rog... ascunde-mă.
Ne urmărește.
Cine ești? Unde-i Shaw?
Eu sunt Jacob Shaw. Iar voi cine sunteți?
Deci e adevărată legenda - chiar ai venit aici ca să scapi.
- Am venit aici să trăiesc. - Ești un lăbar arogant, nu-i așa?
- Ai venit aici să mutilezi și să ucizi. - Ființe ale propriei mele creații.
Studenții pe care i-ai măcelărit n-au țâșnit pur și simplu din imaginația ta.
- Erau trup și sânge. - Da - și mi-au invadat spațiul.
Lumea mea - regulile mele. O lecție pe care o veți învăța și voi.
Frate, ce rebut ești... Doar un psihopat ce se strecoară...
Rănile astea, Ritchie, sunt realitatea lui - nu a ta.
Tu ești mintea mai strălucită de aici; îl poți învinge pe ăsta!
Ritchie: în locul ăsta, tu...
Tu hotărăști.
Ritchie, privește-mă. Privește-mă...
Eu cred în tine, băiețică. Acum, fă-o dracului!
Fă-o!
Mare brânză de dumnezeu te-ai făcut, Shaw...
Ai uitat soarele.
Nu...
- Nu! - Ba da...
Atâta timp ai stat aici - ai fi putut clădi lumi.
Ai fi putut redefini viața și cum o trăim.
Ziua în care ai cedat slăbiciunii tale, Shaw,
a fost ziua în care ai devenit perimat.
Asta e lumea mea!
Nu mai este.
Trebuie să plecăm de aici - vino, colega!
- Haide, Ritchie. - Bun.
Faină treabă, Ritchie - ai nimerit chiar și temperatura potrivită.
Lily.
- Ce se întâmplă? - Lumea lui Shaw se năruie.
Trebuie să plecăm de aici imediat - haide!
Ce faci? Trebuie să plecăm!
- Noi - doar până aici. - Nu...
Nu!...
Sunt toți încă acolo - trebuie să facem ceva!
Nu putem face nimic pentru ei. Vino - e prea târziu!
N-am fi putut face nimic, Lily.
Ei existau doar în interiorul acelei case.
Shaw s-a dus pentru totdeauna - sufletele lor sunt libere acum.
Spre următoarea lor călătorie.
Uită-te la mine.
E rândul tău.
Ia stai așa, moșierule... Dacă eu mă întorc...
Cu tine ce se întâmplă?
Eu rămân aici.
"Aici" se întâmplă să fie o născocire elaborată a imaginației tale zăpăcite.
Cum mi-ai zis tu acolo...?
Eu hotărăsc ce e real.
Asta e. John - asta e realitatea pe care o vreau.
Naturalețe... și posibilități nesfârșite.
Ăsta, John - ăsta e paradisul.
Ce te face să crezi că după un deceniu n-o vei lua pe arătură, ca Shaw?
Shaw era nebun de la început. Eu o voi face cum trebuie.
Voi zidi o lume aici.
Voi inventa și voi crea și-mi va fi bine.
Știi ceva? Deja am pierdut un prieten bun în lupta asta.
N-am să mai pierd unul - deci lasă prostiile, Ritchie Simpson.
Dacă rămâi aici...
Ai să te țăcănești.
Te țăcănești mai rău decât deja ești, de-ar fi posibil așa ceva.
Mai bine aici decât acasă.
Măcar în lumea asta...
Pot uita de Întunericul ce stă să ne înghită, John.
Uite: pur și simplu nu...
Nu vreau să mă mai tem, John.
Fie.
Fie - răsfață-te, Ritchie.
Exact ca Shaw.
Sunteți două boabe vizionare în aceeași păstaie - dar fă-mi un hatâr...
Nu te minți singur.
Aici nu-i vorba că ai crea tu ceva nou.
E vorba că fugi.
Ritchie...?
Ritchie...
Haide - întoarce-te la mine.
Haide, Ritchie - haide, frate...
Întoarce-te la mine. Întoarce-te, Ritchie!
Băi, bulache...
La ultimul curs, am atins subiectul nirvanei - obținerea luminării.
Pentru a face asta, trebuie acceptate anumite adevăruri.
Mai întâi și-ntâi: suferința e de neevitat.
Apoi trebuie să înțelegeți că suferința e cauzată de dorința fierbinte.
Omenirea dorește ușurare în feluri care,
până la urmă, nu mulțumesc sufletul.
Al treilea și ultimul adevăr e că pacea lăuntrică e posibilă.
Dar suferința omenirii nu se va sfârși...
Până nu vom învăța să ne oprim dorința.
Traducerea: Reef